DETTA HAR HÄNT...
Känner du Ammit?
Egyptisk gud, eller hur? Världens första bogeyman.
Ammits rättvisa överblickar hela våra liv.
Det är därför vi måste återuppliva henne.
Och hon lyser upp vägen och hela världen.
Du orsakade det här själv, Khonshu.
Nu är han bunden till denna plats.
Det måste vara en av de stora.
Vi vann.
Steven.
-Känner du Steven? -Naturligtvis känner jag Steven.
Kan vi inte sitta lugnt...
-Marc? Marc! -Steven!
Vi måste härifrån.
Hej.
Hjälp!
Det är ditt fel!
Lugna dig. Marc? Marc.
Jag gav dig ingen spruta.
Din hjärna vacklar våldsamt mellan
vett och nonsens.
Tänk dig att din hjärna är en pendel,
som svänger mellan en mycket svår verklighet,
att du är min patient här på Putnam Medical Facility
i Chicago, Illinois,
och en lugnande fantasi som du har skapat på egen hand.
Att du är nåt slags superhjälte.
Du gör allt du kan för att inte blicka inåt.
Du är ingen riktig läkare.
Är det därför du startar fantasislagsmål på vårt sjukhus?
Nej, du är ingen läkare.
Jag känner mig verklig. Jag känner mig som en riktig läkare.
Du är ingen läkare.
Okej.
Jag är ingen riktig läkare. Okej.
Det handlar inte om mig.
Vi börjar med dig. Vi följer i dina fotspår.
Berätta för mig. Hur hamnade du här idag?
Hur kom du hit?
Jag tog bussen,
som jag alltid gör.
Vill du veta vad du sa om hur du kom hit?
Du sa att du var på en plats som påminde om den här mottagningen,
men den låg i Egypten. Och du var med en noshörning
-och... -Flodhäst.
Du har rätt, det var en flodhäst,
men den pratade.
Vad tycker du? Tycker du att det är vettigt
eller nonsens?
Nonsens?
Det är uppmuntrande.
Ärligt talat, det tycker jag.
En kämpande hjärna hittar ofta på platser
där man kan söka skydd från olika aspekter av jaget,
från de mest traumatiska minnena.
Det kallas för en organiserande princip.
Vissa människor ser ett slott.
Nån annan ser en labyrint eller ett bibliotek.
Eller... en psykavdelning?
Ja. Eller så kan det vara en psykavdelning.
Det jag tycker är extremt intressant är den nya djurkaraktären.
-Flodhästen? -Jag tycker att det är väldigt intressant.
Den här flodhästen kan bryta ner väggarna mellan dig och Steven
och vi kanske äntligen förstår.
Förstår vadå?
Innan du blev upprörd, pratade du med mig om en pojke.
Kommer du ihåg pojken?
Kan du berätta om den lilla pojken?
Tack. Jag mår riktigt bra.
Ja.
De måste betala dig mycket på det här stället.
-Vet du vad? -Du är duktig.
Vet du vad? Jag har aldrig mått så här bra.
Jag hittar ut själv. Tack. Doktorn! Nej, du är inte...
Du släpper ut monstret... Han kommer att förstöra allt!
-Han kommer att förstöra allt! -Var försiktiga!
Lyssna, jag är inte din fiende!
Nej! Nej!
Flodhäst!
Oj!
De här medicinerna är fantastiska.
Är han alltid så intensiv?
Vem, han? Ja, rätt ofta.
Är ni två tvillingar?
-Nej. -Jo, typ.
Okej, bra.
Nu förstår jag bättre.
Då är vi två.
Jag trodde att jag dog.
Herregud! Det här kommer att chocka dig,
men jag tror att du tog en liten timeout.
Jag är rädd att du faktiskt är död.
Ursäkta, va?
Men...
Är jag död? Är vi döda?
Ja.
Ja. Jag tror att hon har rätt.
Jag tror att vi dog.
Jag har faktiskt... Vänta lite.
Det var ett tag sen som en själ kom hit.
Jag är lite disträ... Ursäkta mig.
Okej, nu så.
Välkommen, goda resenär... resenärer,
till Duats rike.
Duat? Det egyptiska dödsriket.
Det här är Taweret,
kvinnornas och barnens gudinna,
och hon vägleder oss på vår resa till livet efter detta.
Okej.
Okej. Så det här är livet efter döden?
-Livet efter döden? -Ett liv efter döden. Inte det enda.
Du skulle bli förvånad över hur många plan
-av obundet medvetande som finns. -Ja.
Som släktplanet. Det är underbart. Hur som helst.
Jag har faktiskt kort för allt det här.
Om du bara väntar och... Ursäkta.
Vänta... Hej då.
Okej så...
Eftersom Duats sanna natur är omöjlig för den mänskliga hjärnan
-att förstå... -Jaha.
...kanske ni uppfattar den här världen som nåt
som är lättare att känna igen.
Det är första gången jag ser en psykavdelning,
men vi kan köra på det, eller hur?
Varför föreställer vi oss ett psykiatriskt sjukhus?
För att vi är galna.
Vi är galna.
En talande flodhäst,
en död talande fågel, att du är utanför min kropp nu.
Och nu livet efter detta.
-Det är verkligheten och det här... -Men Marc...
Sjukhuset. Det är fantasin.
-Förlåt, han är... -Dr Harrow har rätt.
Dr Harrow?
Detta är en organiserande princip.
-Är han läkare? -Jag kan bevisa det.
De här dörrarna till exempel,
vi går igenom dem och det finns patienter
och där är Crawley förmodligen på väg att ropa bingo!
Herregud!
Vad är det här?
Det är dödsriket.
Jag är inte galen.
Jag är död.
-Vart sa du att vi skulle? -Vi seglar till A'aru.
Till vassfältet, eller hur, Taweret?
Så han är den smarta?
Om ditt hjärta är balanserat i livet, får du tillbringa evigheten i paradiset.
Vassfältet.
Men innan vi kommer dit, måste jag göra en snabb...
Lugn! Ta det lugnt!
Oj! Det funkade! Titta där!
Och jag som oroade mig för att jag skulle spränga era bröstkorgar.
Ursäkta, va?
Vänta, vad gör hon?
Hon väger våra hjärtan på rättvisans våg
och sanningens fjäder.
De gamla egyptierna trodde att hjärtat
avslöjade vem man var i livet.
Om vågen väger jämt när resan är över,
får själen lov att gå in i vassfältet.
-Och om de inte hamnar i jämvikt? -Då kastas man överbord.
De döda drar ner dig i Duat
där du stannar infrusen i sand för alltid.
Inga obalanserade själar på min båt. Såna är reglerna.
Nu håller vi tummarna för er.
Jag bryr mig inte om vad flodhästen säger. Vi hamnar inte där nere.
Och vi ska inte till vassfältet heller.
-Okej. Vad föreslår du? -Om det går snett,
döda flodhästen, stjäl båten.
Döda?
Hörni?
Va? Varför gör den så? Varför rör den sig så?
Jag vet inte. Jag har inget kort för det här.
Det är era hjärtan.
De är inte fulla.
Och tro mig, jag ser glaset som halvfullt, men...
Det är som om de båda är ofullständiga.
Vad betyder det?
Utan en våg i jämvikt, kommer Duat att kräva era själar.
Har du andra förslag?
Den här båten innehåller alla livets minnen.
Jag vet inte vad ni har dolt, men mitt råd
är att gå in där och visa varandra sanningen.
Balansera era vågar innan vi kommer fram till vassfältet,
annars kommer era själar att förstöras.
-Okej. -Hur ska vi göra det här?
Jag vet inte. Tror du Layla mår bra?
Ja, för stunden.
Hon är nog på självmordsuppdrag för att själv stoppa Harrow.
Det är väl bäst att vi skyndar oss?
Vet du vad Layla skulle vilja?
-Säg det inte. -Jag säger bara att det är
en flodhäst och vi är två,
och båten kan inte vara svår att styra, så...
-Och vi behöver inte... -Göra vadå? Döda gudinnan Taweret?
Nej, bara hitta ett rep och...
Eller så gör vi som hon säger
och hjälper varandra att hitta det vi tydligen döljer.
Jag vet inte hur det är med dig, men mina minnen är en enda röra.
Ja, mina också.
Helgalet.
Vad är det här?
Steven, vad ska vi göra här?
Ska vi gå till alla minnen jag har?
Minns du det här?
Ja. Det är bara en gata.
Hur många gator har du gått på?
Hjälp!
Hörde du det?
Vänta nu.
Bara ett läskigt kafé fullt av döda kroppar.
Det är allt. Inget pris för att gissa vems rum det är.
-Ditt. -Kul.
Dubai.
Gabon.
New York. Aldrig.
Oj.
Känner du dem?
Nej. Åh, nej.
Inte alla, väl?
Dödade du dem alla?
De var kriminella. Mördare. Rovdjur. De värsta.
Khonshu ville straffa dem.
Det var vad han menade med att skydda nattens resenärer.
Minns du allihop?
Försök själv ta ett liv.
Se hur snabbt du glömmer.
Jag önskar att jag hade misslyckats och att de hade dödat mig.
-Helande blev en förbannelse. -Marc!
Ser du det här? Titta.
Vågen rör sig mindre. Det fungerar!
Okej. Nu då? Vad ska vi göra? Är det din tur?
Vem är det?
Marc,
varför finns det ett barn i ett rum fullt av folk du har dödat?
-Steve, gå inte nära honom. -Hej, grabben.
Vad heter du? Vänta.
-Vänta på mig. -Steven. Vänta!
Gå inte! Steven!
Öppna dörren!
-Öppna dörren! -Mamma?
Maten är klar. Vem är hungrig? RoRo?
Mamma, titta på min teckning.
Fisken har bara en fena.
Marc, var snäll mot din lillebror.
Hade jag en bror?
Jag vill inte äta. Vi går till grottan.
Vi äter senare.
Pojkar? Var inte borta så länge.
Hallå, Marc. Vad gör du?
Håll ett öga på din bror.
Vi ses, krokodiler.
Snart, krokodilen.
Vart tog de vägen?
Kom nu. Vi går.
Okej, visst, men...
Jag ska vara Rosser.
Hör du det, dr Grant?
Absolut, Rosser.
Det låter som fara.
Dr Grant?
-Mamma sa åt oss att gå hem om det regnar. -Var inte en sån fegis.
Det var häftigt.
Herregud. Nej.
Grabbar?
Ni måste gå ut härifrån!
Grabbar?
Gå inte längre!
Vattnet stiger för fort!
Ni måste ut härifrån.
Grabbar?
Var är de?
Steven? Kom tillbaka!
Grabbar?
Kom igen, grabbar. Vi måste gå nu!
Kan ni höra mig?
Var är ni?
Marc!
-Snälla, hjälp oss! -Marc! Herregud.
-RoRo! -Följ min röst!
-Grabbar! -Mamma!
-Mamma! Jag vill ha mamma! -Nej, nej.
Jag hör dig!
-Mamma! -Jag hör dig!
RoRo!
-Det är bara ett minne. -Hjälp!
-Mamma! -Jäklar, Steven.
Hej, Steven.
Jag vill ha tillbaka min RoRo.
Jag vill ha honom tillbaka.
Vad gör du här?
Kom igen.
Du skulle hålla honom i säkerhet!
Steven, kom.
Du lät honom drunkna.
Det här är ditt fel!
Du, Steven, kom.
Kom hit! Stanna! Gå inte upp dit!
Stanna!
Wendy? Kom, snälla.
Snälla. Wendy.
Vi ska precis blåsa ut ljusen.
Hon kommer inte.
Din mamma mår inte bra, Marc.
Det blir bara du och jag i år.
Okej?
Steven!
Du kan inte ha födelsedag utan din favorittårta.
Börja med de här, min son.
Du var alltid avundsjuk på honom.
Ända sen han föddes.
Jag borde ha förstått att du skulle göra nåt sånt här.
Mamma, vad gör du?
Steven!
Vad hände i det rummet, Marc?
-Det räcker, Steven. -Okej!
Varför minns du henne sån?
Hon var inte sån.
Nej. Släpp mig. Låt mig gå in där. Vad döljer du?
Marc, min son. Kom in.
Hon skaffar hjälp.
Pappa.
-Vi ska fixa det här. -Du ska fixa det här.
Jag menar... Varför har du inte gjort det?
Jag förlorar inte en son till.
Snälla.
Snälla...
Nu räcker det, Steven.
Bort från mig!
Var tusan är vi nu?
Herregud.
Harrow sa att du var legosoldat.
Att du dödade gisslan.
-Och du trodde på det? -Ja. Det kan jag tro om dig.
Är man borta eller rymmer, får man sparken från militären.
Jag hade inte så många val sen,
så jag tog uppdrag från mitt gamla befäl.
Jobbet var att plundra en egyptisk grav.
Men han ändrade planen
och det fick inte finnas vittnen.
Är det doktor El Faouly?
Laylas pappa?
Jag försökte att få undan dem alla.
Vi klarade det inte.
Tydligen.
Vad hände med dig?
Vilket slöseri.
Jag känner smärtan inom dig.
Vad tusan är du?
Jag är guden Khonshu,
på jakt efter en krigare.
En krigare.
Lycka till med det.
Som ska vara mina händer, mina ögon, min hämnd.
Som ska vara mitt sista ord mot missdådarna.
För att binda ditt väsen till mig
och utplåna bara de värsta, de som förtjänar det.
Vill du ha död
eller vill du ha liv?
Jag vet inte.
Jag känner ditt sinne. Trasigt. Förkrossat.
Så fascinerande.
Du är en värdig kandidat att tjäna mig.
I utbyte för ditt liv,
svär du att skydda de resande i natten
och utdela min hämnd till dem som gör dem illa?
Den lömska gamla gamen.
Han manipulerade dig från början.
Han höll oss vid liv.
Marc, han utnyttjade dig.
Var det ett sätt att fortsätta vara vad jag alltid varit?
En mördare.
Svär du att skydda de resande i natten
och utdela hämnd mot dem som vill tillfoga dem skada?
Ja.
Titta.
Vågen.
Har jag klarat det? Väger den jämnt?
Stig då upp.
Stig upp och lev igen.
Som hämndens näve.
Som min
Månriddare.
Är de...
Kom, Marc. Vi måste gå!
Taweret, vad står på?
Rädslan sprider sig där uppe.
Obalanserade själar döms eller fördöms innan tiden är kommen.
Det här är illa. Det är ont.
-Harrow. -Förstår du varför vi måste tillbaka?
Även om jag kunde skicka upp dig,
skulle du återvända till en kropp med en kula i.
Då kan du inte läka.
Kan du meddela Layla? Hjälp oss befria Khonshu.
Vill du verkligen vara med Khonshu igen?
Du verkar verkligen vilja bort från honom.
Jo, men det här är enda chansen. Det är så det måste vara.
Taweret, du måste hjälpa oss.
Snälla.
Vad tusan?
Osiris kommer inte att gilla det här,
men hans port är enda vägen tillbaka.
Gå tillbaka in! Ni har inte lång tid på er.
Balansera vågen.
Du ville inte att jag skulle gå in i sovrummet.
-Det är dit vi ska. -Vänta lite.
Vänta lite. Kan du ge mig en sekund?
Vi måste inte gå tillbaka genom allt igen.
Vi kan bara prata.
Precis här och nu. Jag berättar...
Jag berättar allt. Okej?
Jag ber dig, tvinga oss inte att gå dit igen.
Det är inte värt det.
Inte värt det?
Marc, du kommer att förlora allt.
Förstår du?
Om vi inte går tillbaka och Harrow lyckas,
och alla människor dör...
Om Layla dör,
så är det ditt fel.
Det är ditt fel.
Nej! Du får inte! Jag gör det inte!
Jag gör det inte! Du kan inte tvinga mig!
Marc.
Sluta.
Injicerade du nåt i mig?
Du ser på för många filmer.
Vi får inte ge lugnande medel mot patienternas vilja.
Inte nuförtiden. Om det inte är absolut nödvändigt.
Det du har gjort är så svårt.
Jag är så stolt över dig.
Att genomleva så traumatiska minnen kan vara så plågsamt.
De känns så verkliga
och du har hållit på i timmar.
Bra jobbat.
Du har tittat inåt,
djupt inom dig på alla ögonblick som gör dig till dig.
Här. Kom igen. Ta den.
Jag är så stolt över dig, Marc.
Stanna hos mig ett tag.
Jag vill att du tänker på det här.
Tror du att du skapade Steven
för att gömma dig från allt det hemska som du tycker att du har gjort,
eller skapade Steven Marc för att straffa världen
för vad din mor gjorde mot dig?
Vet du?
Minns du?
Det finns bara ett sätt att veta.
Du måste öppna för Steven.
Det blir inga framsteg utan förståelse.
Kan du göra det?
Kan du öppna för Steven?
Jag kan inte... Det här är mitt rum.
Jag minns vissa saker, men inte det här.
Det är inte min mamma.
Det är inte mamma.
Marc, öppna dörren.
Öppna den dörren nu.
Det är inte min mamma.
-Öppna. -Det är inte min mamma.
Jäklar. Se hur det ser ut här.
Bäst du städar innan mamma ser.
Marc, öppna dörren nu!
GRAVPLUNDRARE
"När faran är nära, kan Steven Grant rädslan bära."
Du hittade på mig.
Öppna dörren nu!
Du kommer att lära dig
att lyssna.
Varför tvingar du mig att göra det här?
Vad gjorde hon?
Avskyvärda människa.
Du behöver inte se det där.
Det är poängen med dig.
Poängen med mig?
Poängen med mig? Att vara din stressboll?
Jag trodde att jag var originalet,
men jag är nåt du har hittat på.
Du får leva
ett lyckligt, enkelt, normalt liv. Förstår du?
Men allt var en lögn, eller hur?
Än sen?
Spelar det roll?
Vill du komma ihåg sanningen?
Att du hade en mamma som slog dig? Som hatade dig?
Som gjorde ditt liv till ett helvete?
Du ljuger. Du försöker göra mig ledsen.
Men du har fått leva i tron att hon älskade dig.
Att hon var snäll. Att hon fortfarande lever!
Va?
Vad pratar du om?
Hon lever. Jag pratar med henne varje dag. Vad då?
Pappa ringde mig efter alla år
om hennes shiva, och jag klarade det inte.
Nej, det är fel. Det är... Det stämmer inte.
-Steven, jag beklagar. -Nej, nej.
Nej, nej. Tack.
-Släpp ut mig! -Lugna dig. Det är okej.
Släpp ut mig!
Herregud. Jag är så ledsen.
Jag är så ledsen. Jag...
Du skrämde mig där. Där gav jag dig en liten dusch.
Steven?
Vänta lite. Vad är...
Fint att träffas igen.
Vad är det här? Nåt slags test?
Jag minns den här platsen.
Vad är det här?
-Steven, jag är din doktor. -Är du min doktor?
-Jag är här för att hjälpa dig. -Heter du dr Harrow?
-Just det. -Ser man på.
Jaha...
Du har tagit dig upp i världen.
Jag var orolig för att vi inte skulle ses igen.
Det är så konstigt. Den korta frisyren. Den löjliga mustaschen.
Det liknar Ned Flanders.
-Steven. -Vad har Taweret hittat på nu?
Det är mitt fel, jag bad Marc att öppna för dig.
Fick han en chans att prata med dig?
Ja, han...
Han ljög för mig. Det gjorde han.
Och vad tycker du att han ljög om?
Nyfiken, va?
Nej, det är bara... När du först kom in hit
var jag orolig över att du aldrig skulle erkänna Marc.
Menar du att vi inte...
Tog jag oss hit?
Efter att din mor avled.
Säg inte så.
Det är inte sant.
Jag måste...
Driver du också med mig?
-Jag måste ha tagit fel. -Min mor lever.
Om du säger det igen blir jag arg! Jag lovar!
Jag måste ha tagit fel.
Vill du prata med henne? Vi kan ringa henne.
Du har inte numret.
Jo, vi har det i journalen.
-Låt mig kontakta Dylan. -Nej, gör inte det.
Det går fort.
Stör henne inte.
Hej, Dylan. Kan du ringa mrs Grant?
Hon kommer inte att svara.
-Hon gillar inte försäljare. -Hon vill prata med dig.
Det är jag säker på. Hon kan numret.
Gör det inte.
Okej. Tack.
-Gör det inte. -Det ringer.
Stör henne inte.
Hej, mrs Grant. Ja, det är dr Harrow.
Steven är här. Han vill prata med dig.
Steven, vill du prata med din mamma?
Min mamma...
Min mamma är död.
Nej. Jag vill inte.
Jag ger dig inte det nöjet.
Jag är så ledsen.
Vad...
Var är jag?
Vad i helvete...
Skit också.
Inte igen.
Hej, mamma. Mår du bra?
Ja...
Jag är vilse igen, kan du fatta?
Jag vet inte var jag är. Jag är en sån knasboll!
Jag vet att jag gjorde det igen, men jag vet inte.
Jag ser på gatan...
Det liknar Mayfair, tror jag...
De kör på fel sida.
Mammas död och shiva för två månader sen.
Det var här som våra liv började flyta ihop.
Milwaukee Avenue? Låter det bekant?
Jag kunde inte...
Jag kunde inte möta det igen.
Allt som jag har gjort...
Marc,
alla hemska saker som hon sa till dig,
hon hade fel. Det var inte ditt fel.
Jag borde inte ha tagit med honom in i grottan.
Du.
Du var bara ett barn.
Det var inte ditt fel.
Känner du det?
Jag tror att vi stannade.
Portarna.
Osiris portar. Kom. Skynda på.
Taweret, vad händer?
Jag har aldrig varit vid portarna till världen ovan.
Hur öppnar vi dem?
Tyvärr. Era vågar var aldrig i jämvikt.
Vår resa är över. Jag kan inte hindra det oundvikliga.
Jag stod på er sida,
men Duats obalanserade själar måste nu kräva era.
Marc, de ser inte så vänliga ut.
Göm dig.
Gabon, New York, Dubai.
Se upp!
Åh, nej!
Taweret!
Nej!
Herregud!
Marc, du klarar det.
Men om jag är du...
Då klarar jag det också.
Sex!
Jag föredrar cricket.
Nej!
Marc! Nej!
Steven!
Nej, vänta!
-Vänta! -Steven! Spring!
-Vänta! -Vänta på honom!
Fortsätt... Stanna båten!
Vänta!
Åh, Gud.
-Steven! -Vänta...
Nej! Steven!
Stanna båten!
Vågen är i jämvikt.
BASERAD PÅ MARVEL COMICS
För information om vård av psykisk ohälsa,
besök National Alliance on Mental Illness på NAMI.org
Översättning: Ulrika Lindfors-Davis